"Løs meg innen 24 timer, ellers blir det verst for dere".
Morderen har laget en julesangkode.
Jeg har vært gift med en homse i 23 år.
Nå er vi skilt.
Det er ikke over.
"Opp med dampen, ellers går huset opp i røyk".
Skal han sprenge hotellet?
"Så gjør vi så når vi..."
Helvete. Den er lei.
Greit, tenk nå.
Mest sannsynlig finner vi neste hint i noe tøy.
Så vidt jeg vet er det ingen kirke her å gå "til" eller "hemmat" fra.
Men hva slags tøy?
Ok, jeg må klarne hjernen. Vi må ha sex.
Det gir ingen mening. Hvorfor vil noen sprenge hotellet?
Da dør jo Konrad også, og da blir det ingen arv.
Kanskje det ikke handler om arv,–
– kanskje noen bare leker med oss? –Hvem skulle det være?
Den eneste som ikke vil ha arven.
–Hva? –Vent.
Han fikk oss ikke opp hit fordi han ville feire jul med oss.
Han fikk oss opp hit...
...fordi han ville straffe oss.
Dette er hevnen hans. Han leker med oss.
Dreper én og én.
I så fall er den eneste måten å stoppe ham på–
–å ikke spille spillet hans.
Vi må finne Konrad.
Hva med koden? Og bomba?
Jeg finner Konrad. Du løser koden og stopper bomben.
Hold kjeft om dette. Ellers blir det full panikk.
–Koser du deg, Nanna? –Nei.
Nei da...
"Så gjør vi så..."
Må du vaske akkurat her, akkurat nå?
Svein, da. Det er jo den store julevasken i dag.
Tørke litt støv, vaske bord, vaske vegger...
Og gulv!
Ja da. Og gulvet.
"Så gjør vi så når vi vasker vårt gulv".
Putti?
Gi meg en klut.
Hvor er Konrad?
Jeg sviktet ham.
Jeg hadde ansvaret for en skrøpelig gammel mann,–
–sprø og beinskjør som et knekkebrød.
–Hva har jeg gjort? –Jeg vet ikke.
–Jeg skjønner ikke hva du snakker om. –Konrad er borte!
Koser du deg, Svein?
Skal ikke du også vaske litt, Toffen?
–Jeg vasker jo bordet her. –Jo da.
Der er du, Jack!
Hvordan går det med deg, Jack?
Hvorfor spør du om det? Det går helt fint. Greit. Takk.
Helt fint? Helt fint etter at du ble skilt fra Liv?
Helt fint da du fant ut at dere var halvsøsken.
Og helt fint etter at hun ble drept i går.
Jack! Du kan snakke med meg om hva som helst.
Svarte faen! Det går bra, sier jeg.
Jeg undertrykker ikke noe som helst!
Hva gjør du her fremdeles? Har du glemt at du ikke er arving?
Jeg er ikke her for arven, Jack. Jeg er her for selveste Jackpoten.
Jeg er her for deg, Jack.
Hvor er du, kode? Hvor faen er du?
Jeg må under teppet. Flytt deg!
–Jeg sitter og vasker. –Det der er ikke å vaske.
Og du kan ikke lese. Flytt deg!
–Jeg ser på bilder. –Gjør det et annet sted. Flytt deg!
Du trenger ikke å vaske under teppet.
Selvfølgelig må man det.
Hele poenget med et teppe er jo at du slipper å vaske under det.
Nå drar du det fleskeberget du kaller kroppen din opp av stolen,–
–ellers er du død i løpet av ti minutter.
Helvete!
"Dra krakken bort åt..."
"Glaset..."
Helvete!
"Dra krakken bort åt..."
"Glaset..."
"Gratu... Gratulerer".
"Gaven er på..."
Helvete, ikke vask her. Hvorfor vasket du akkurat der nå?
Du skulle drepe meg hvis jeg ikke vasket.
Hva sto det der akkurat nå?
–Svar! –Jeg kan jo ikke lese!
Helvete faen!
Putti, jeg leter etter en gave. Eller en pakke–
–som jeg må finne innen to minutter. Vi må lete. Det står om livet.
Har du gjort alt dette, Konrad?
Eller er det noen andre?
Helvete!
Svein, jeg har funnet en pakke.
"Til alle, fra Julenissen".
Faen. Rødt eller grønt bånd først?
Honning.
Kosehonning.
Putti.
–Svein! –Kom deg unna! Redd deg selv.
Stopp. Det er Putti.
Det er ikke morderens bombekode. Det er Puttis pepperkakehus–rebus.
Det var ikke hotellet som ville gå opp i røyk,–
–men pepperkakehuset.
Du syntes det var passende å lage en rebus med en tikkende pakke,–
–og rød, skummel skrift på veggen over et lik akkurat denne jula?
Synes du det?
Jeg sa jo at jeg skulle finne på noe for å muntre deg opp.
Jeg ville du skulle få selvtilliten tilbake, og du løste jo gåten.
Var ikke det litt godt, Svein?
Jo da. For så vidt.
Jeg skulle ønske at det var greiene med Liv som plaget meg,–
–men det er ikke det.
Det er så mye følelser.
På en måte føles det riktig, samtidig som at det føles feil. Skjønner du?
Selvfølgelig.
Er det noe gærent med meg?
Jackie boy.
Det er ikke noe galt med deg, Jack.
Det du føler, Jack...
Dette er den verste dagen i mitt liv. Konrad er borte!
Jeg har lett over alt, jeg har mista ham.
Ivar, akkurat nå hadde vi et meget intimt øyeblikk.
Hei, hei, hei. Intimt? Hva prater du om?
Intimt? For svarte faen.
Kommer du med homsetriksa dine? Er det du driver med?
Skal du lure den inn bakveien mens jeg er på mitt mest sårbare?
Din perverse satan.
Svarte faen!
Konrad lagde kanskje ikke rebusen,–
–men oppfører seg jævlig mistenkelig.
"Gondolen styres kun av bestyrerinne Guro Rogne–
–og hotelleier Konrad Soot."
Konrad er den eneste gjenlevende som kan styre gondolen.
Det må jo være ham.
Kan en gammel, skrøpelig mann stå bak alt dette?
Kanskje han er sprekere enn han gir seg ut for.
Kanskje han går på noen sterke medisiner som...
Det var det jeg tenkte.
Gamlingen trenger ikke noen hjelpepleier.
Vi må finne Konrad.
Vi må stoppe dette. Nå.
Tekst: Elisabeth Sihvo Olsen www.btistudios.com?